Я вчуся бути злою і байдужою…Питаєте, чому сумую?
А хто такі ви, Щоб лізти у моє життя?
Не намагайтесь заспокоїти мене, Я це ненавиджу…
Для мене ви лише масовка, просто так,
Щоб зовсім не збожеволіть від Самотності…
Ви всі – ніхто й імен я ваших Не запам’ятовую… Чому?
А хто ви взагалі такі? Я вам здаюся сучкою? Нехай…
Ця ваша думка власне мене не стосується…У мене власні принципи…Свої…
Я сука, дрянь, я наволоч…Хто ще? Бездушна, стерво? Так, така, така…
Але кажіть будь-ласка ви це лиш за моєю спиною…
Бо від свого характеру я й так ледь-ледь жива…