Вторник, 16 Января 2007 г. 13:53
+ в цитатник
В колонках играет - Океан Ельзи - Веселі, брате, часи насталиНастроение сейчас - як х-хороше...Друзі! Передучора... я мала... необережність... бути свідком... телевізійного інтерв'ю. З нашим президентом. На жаль, ... він ще досі... не оволодів мистецтвом... пана Кравчука. Говорити і не сказати. Відповідати і не відповісти. Молодий... талановитий журналіст,... Святослав Цеголко, ... марно намагався... отримати путню відповідь... бодай на одне із своїх питань.
Друзі! Я запитую. Вас і себе. Чи могло два роки тому бути по-іншому?!
-
Запись понравилась
-
0
Процитировали
-
0
Сохранили
-
Аноним обратиться по имени
Вторник, 16 Января 2007 г. 14:59 (ссылка)
Не варто жаліти про те, що було два роки тому. Кожен з тих, хто стояв на Майдані, хто підтримував НОВУ ВЛАДУ, а не стару, не нового "гаранта", робив це не для них, а для себе. Нам тут жити. І якщо треба буде, треба буде зробити це знову. Тільки вже без них. Для себе. Далі йти. Хто міг знати що президент всього лише за два року здасть всю владу. Він не зрозумів цієї довіри, цієї відповідальності, того що він і та влада яку віддали йому в руки - це не належить йому, це люди передали йому ту владу. Він всіх зрадив. Не треба ківати на його "радників", на "донів" - вони таки, як були, це якраз те, що можна було передбачити. "Гарант" виявився не тією особистістю, яка була на майдані. Бути живим символом це напевно важко. Але ж ніхто не заставляв. А взагалі, таке враження, що Ющ злякався сам того, що накоїв. Того як піднялися люди, відповідальності... І нам можно його судити тому, що МИ привели його до влади. Тільки дуже гидко чомусь стає.
Ответить С цитатой В цитатник