Наш кот Тишка любит маслины, всяческие тушенные овощи и кабачковую икру. Но сказ не про то.
Сегодня, при очередном его прочищении желудка (у котов это бывает, все знают), смотрю - что-то белое и зернистое там лежит. Ну все, черви! - думаю я. Приглядываюсь - это сырой рис.
Этот котище-красотище залез в наш "чуланчик", где хранится всякая бакалея про запас, разгрыз пакет с рисом и риса же и наелся. Что за кот, дурень молодой?
Хорошо хоть мухи да червячки кончились. А то наестся их, бывало, а ночью все это мне перед дверью в комнату выкладывает...
У маленькій у хатині на тепленькій кожушині,
Хтось дрімає хтось муркоче спозаранку спатки хоче.
У весь вечір, цілу нічку не зімкнула вона вічкі,
Зашукала хитру мишку, натрудилась вона трішки.
До обіду до смачного, вона є завжди готова,
Ніжно лапка личко миє, що зранку робить шиє
Киця любить киця пиє, що матуся їй налиє
Білу білу і густеньку, ту сметаночку смачненьку
День проходить день минає, киця хвостиком махає
І знов чекає нічку щоб знову піймати сіру мишку
У маленький у хатині, на тепленькій кожушині
Хтось дрімає хтось муркоче спозаранку спатки хоче.