Зірка |
Встаю й лягаю з думкою про тебе,
Для мене ти, як зірка провідна,
Що світить уночі і вдень край неба,
І не в сузір’ї, а сама – одна.
Як подумки з тобою розмовляю,¬
У відповідь – лиш тишина німа…
Слова мої на аркуші лягають,
Сповиті смутком, строками письма.
Ти, навіть, неозброєним в них оком
Помітиш усі порухи душі,
Всі почуття, які я ненароком
Без зайвих думок виклала в вірші.
Так сталося…Палає зірка ясна,
Холодне ніжне світло з неба ллє.
Життя для мене й світ такий прекрасний
В промінні чарівному постає
Думки мої, бажання, мрії линуть
В безкрайню і бездонну вись
В надії, що, блукаючі, зустрінуть
Твої бажання і думки колись.
Автор Марія Дьогтяр.07.07.2010 року
Серия сообщений "Поэзии":Мои стихиЧасть 1 - Моя весна
Часть 2 - Напиши мені лист
...
Часть 6 - Байка про Соняшник
Часть 7 - Байка про свиню
Часть 8 - Зірка
Часть 9 - Молитва до Ангела
Часть 10 - Хочеться жити
...
Часть 17 - Напередодні зими
Часть 18 - ДРЕМУЧИЙ САД
Часть 19 - Подслушал разговор случайно.....
Комментировать | « Пред. запись — К дневнику — След. запись » | Страницы: [1] [Новые] |