![11196341_753541011433991_2859202797911596977_n (700x493, 349Kb)](//img1.liveinternet.ru/images/attach/c/4/122/470/122470855_11196341_753541011433991_2859202797911596977_n.jpg)
![4maf.ru_pisec_2015.05.07_14-57-30 (562x49, 23Kb)](//img1.liveinternet.ru/images/attach/c/4/122/470/122470853_4mafru_pisec_20150507_145730.gif)
У герці тяжкому змагаються діти Вкраїни,
А сонце від згарищ сховалось у чорнім диму.
Один рідну землю грудьми береже від руїни,
А інший на неї приводить московську орду.
На згарищах дому, де рвалися міни й снаряди,
Згорьована мати ридає під пострілів свист:
« А щоб ви, синочки зрадливі, в колисці малими сконали,
Нас так не карав колись навіть чужинець-фашист.
Імперія дика бажає, щоб вижити, крові
І хижо очима чатує, де б скоїти смерть.
А їй холуї прислужити у люті готові,
Наповнити горем серця українців ущерть.
![10420099_694997897288303_7664719737662419358_n (586x414, 468Kb)](//img0.liveinternet.ru/images/attach/c/4/122/471/122471022_10420099_694997897288303_7664719737662419358_n.jpg)
Горіти вам в пеклі всім зрадникам-грішникам вкупі.
Стежки, де ходили, лише заростуть будяком.
Вам мало могил у холоднім Сибіру забутих
Й могил безіменних героїв за кожним селом.
Та сонце все бачить своїм проникаючим оком,
І Бог допоможе, підтримає мужнє плече,
Вже йдуть батальйони твердим і упевненим кроком .
І вітер свободи надію у душі несе.
![10933945_695023977285695_568258936406056230_n (700x411, 287Kb)](//img1.liveinternet.ru/images/attach/c/4/122/471/122471021_10933945_695023977285695_568258936406056230_n.jpg)
Встає Україна, бо криком кричать міліони,
Це голос загиблих, немов з потойбіччя імли,
Спішать козаки, а з Карпат ще й повстанські загони
І Сотні Небесної йдуть молоді юнаки.
Бо встояти треба, пройти через мури і муки,
Щоб зірка нам сяяла щастя людського не раз,
З’єднати серця і в мозолях долонями руки,
Бо без Батьківщини не треба у Всесвіті й нас.
![10897009_1549549338641704_6864593600024415331_n (700x494, 517Kb)](//img0.liveinternet.ru/images/attach/c/4/122/471/122471024_10897009_1549549338641704_6864593600024415331_n.jpg)
І кличе Вкраїна, мов чайка в час бурі на кручах,
І котиться хвиля, наповнена жалю й туги.
Потерпим, здолаєм всю нечисть для волі онуків,
Щоб міцно з’єднались дніпровськії два береги.
Бо є Україна, не десь, мов жаринка в тумані,
А тут, як зоря, в боротьбі, у житті, наяву.
Нам з нею радіти і бути в хвилини останні
І разом стояти в годину тяжку, грозову.
![photo_59999 (465x700, 271Kb)](//img0.liveinternet.ru/images/attach/c/4/122/471/122471016_photo_59999.JPG)
![Подробно 883599k9hv05ihft.gif от 2008](http://zolochiv.net/wp-content/uploads/2011/08/nezaleznist.gif)
із щоденника
![4maf.ru_pisec_2015.04.28_10-00-56 (133x38, 2Kb)](//img0.liveinternet.ru/images/attach/c/4/122/469/122469388_4mafru_pisec_20150428_100056.gif)
|