![]() | Темна написал 28.04.2009 18:29:43: My butterfly highly nervous when no hurricanes happy eyes ... Therefore, call and come out to walk)
PS who is best?
|
![]() | Bloody_tearsForever написал 12.03.2009 22:51:25: You can always find support by me!
|
![]() | vernew написал 02.01.2009 23:09:32: привіт кицька . давненько я тебе не бачив
|
![]() | Buga_JuicyFruit написал 24.12.2008 19:14:53: лю тя,зай xDDD
|
![]() | Olya_Kitaeva написал 20.12.2008 12:54:49: Привет! Как дела???
|
__________00:00:36__________ |
Я відчуваю як останнім часом стомилася.
Ні на що не вистачає жалюгідних секунд. Навіть на сон.
Та і спати не хочеться.
Одна людина мені нещодавно сказала: "Життя настільки дешеве, що починаєш розуміти наскільки безглуздо все те, що відбувається"
Життя дешеве - отже дешева і я.
Настільки дешева, що ніхто не може купити.
Бо невірять тому, що написано на ціннику.
Думають по приколу.
Але ні. То правда.
Отак і продовжую стояти на поличці супермаркету і чекати, коли хтось вже придбає мене в подарунок своїм статевим ораганам чи своєму егоїзмові.
Наше життя схоже на SIM-картку, купляєш ваучер, поповнюєш рахунок і отримуєш здавалося б "безкоштовні" хвилини на спілкування.
Отак і живеш, радієш, спілкуєшся, відвисаєш і раптом БАЦ - дивишся, а на рахунку НУЛЬ.
І спілкування зривається. Зв"язок з абонентом роз"єднано.
Але пофіг. Скільки ще таких абонентів по житті буде. Багацько.
А в перші секунди так хотілося їх залишити не на МИТЬ, а на все ЖИТТЯ.
А потім зникає пристрасть до спілкування з ними, зникає безнастанна потреба в візуалізації.
Все відбувається природно. Поступово.
Але час біжить. Ти знову поповнюєш свій рахунок. Шукаєш нових людей. П"єш їх час, запах, тіло, свідомість, талант.
І просто необхідно шукати цих нових людей. Бо якщо зупинитись на одній людині, можна щоранку прокидатися з нестерпним головним болем і усвідомленням власної неповноцінності.
В такі моменти власне відображення лякає, а під шкірою температура сягає температурі сонця, пече і кровоточить.
І ти ідеш до чужої ванни, і думаєш чи варто сідати на чужий унітаз чи варто витирати своє тіло чужим полотенцем, чи варто пити каву з чужої чашки. Але думаєш тільки до тих пір, поки не усвідомлюш, що ТВОГО немає ніде.
І в такі моменти я розумію, що мені лише 20, а попереду стільки безлімітно-безкоштовного часу.
Часу, який треба на щось потратити.................................................
Рубрики: | My life |
Комментировать | « Пред. запись — К дневнику — След. запись » | Страницы: [1] 2 [Новые] |